Коммунистическая Партия Советского Союза (КПСС)
- Подробности
- Просмотров: 45632
Комуністична Партія Радянського Союзу (КПРС). Вела початок своєї діяльності від марксистських гуртків, що діяли в Російській імперії наприкінці 19 ст. Від II з’їзду РСДРП (1903) існувала як самостійна політична структура з власною програмою та статутом. Її ідеологічні, політ. та орг. принципи були розроблені В. Леніним.
Від утворення мала назву Російська соціал-демократична робітнича партія (РСДРП), а з 1917 — РСДРП (більшовиків) — РСДРП(б). На VII з’їзді (1918) змінила назву — на Російську комуністичну партію (більшовиків) — РКП(б), на ХIV з’їзді (1925) — на Всесоюзну комуністичну партію (більшовиків) — ВКП(б). ХIХ з’їзд (1952) ухвалив нову назву — КПРС.
Партія тричі приймала програми — 1903, 1919 і 1961. У першій програмі проголосила своєю метою перемогу бурж.-демократ., а потім соціаліст. революції й установлення диктатури пролетаріату. 1919, після Жовтневого перевороту в Петрограді 1917 і завоювання політ. влади, висунула нову програму — побудову соціалізму, 1961 на ХХII з’їзді була ухвалена програма побудови комуніст. сусп-ва.
Істор. шлях КПРС охоплює період бл. 90 років. Після громадян. війни 1918—20 комуніст. партія стає єдиною політ. партією як у РСФРР, так і в ін. рад. республіках (див. Комуністична партія України радянської доби). Це помітно загострило боротьбу всередині партії за владні висоти. Лідерство В. Леніна тривало до його хвороби у 1922.
Після смерті В. Леніна 1924 та періоду гострої внутрішньополіт. боротьби утвердилось кер-во Й. Сталіна. Жорстокі політ. репресії 1930—40-х рр. завдали помітної політ. та моральної шкоди населенню країни. Наслідком сталінського управління став режим культу особи.
За парт. лідерства М. Хрущова (1953—64) було вчинено спробу реформувати політ. і соціально-екон. життя країни у бік часткової демократизації. В істор. літ. цей період одержав назву "відлига".
Період політ. лідерства Л. Брежнєва (1964—82) історики називають періодом застою та стагнації. У ці роки набули сили процеси бюрократизації верхівки партії (див. Бюрократизація суспільного життя), її відриву не тільки від нар. мас, а й від широких кіл рядових комуністів. Водночас сама партія (її членами були понад 20 млн осіб) набула чимало рис громад. орг-ції.
Після Л.Брежнєва партією керували Ю. Андропов (1982—84) та К. Черненко (1984—85). Останнім лідером КПРС був М.Г орбачов (1985—91). Серпневі події 1991 в СРСР — невдалий заколот 19—21 числа цього місяця, вчинений Держ. к-том з надзвичайного стану (рос. мовою — Государственный комитет по чрезвычайному положению; ГКЧП), фактично стали останніми в існуванні КПРС, оскільки після них союзна д-ва розпалася на 15 самостійних, суверенних і незалежних країн, у кожній з яких повністю змінилася політ. система і почав створюватися новий сусп.-екон. лад (див. Акт проголошення незалежності України).
Нац. комуніст. партії в цих д-вах у чомусь є спадкоємицями КПРС, але самі по собі вони є ін. політ. партіями, які діють у зовсім ін. умовах (див. Комуністична партія України доби незалежності). Офіційного повідомлення про зупинення діяльності КПРС не було.
Нині існує політ. структура з назвою "Комуністична партія Радянського Союзу". Вона проводить збори, має керівні органи, видає газ. "Гласность". Це не політ. партія в традиційному розумінні, а парт. міждерж. альянс, до нього входять кер. комуніст. партій колиш. рад. республік і представники деяких комуніст. угруповань. Офіц. статусу ніде, крім РФ, це об’єднання не має, а його робота поза межами Росії як самостійної орг-ції не проводиться.
А. Д. Пахарєв.
Джерело:
Ссылки на эту страницу
1 | Брежнев, Леонид Ильич
[Брежнєв, Леонід Ілліч] (1906—1982), с октября 1964 – первый, с 1966 – Генеральный секретарь ЦК КПСС |
2 | Дневник (1920)
[Щоденник (1920)] – Євген Чикаленко. Щоденник (1919-1920). – Київ—Нью-Йорк: Видавництво імені Олени Теліги, 2005. Стор. 204-528. |
3 | Лапчинский, Георгий Федорович
[Лапчинський, Георгій Федорович] (1886—1938), политический деятель, один из лидеров национал-коммунизма в Украине |
4 | Ленин (Ульянов), Владимир Ильич
[Ленін, Володимир Ілліч] (1870—1924), российский революционер, основатель и идеолог большевизма и международного коммунизма, Председатель Совнаркома РСФСР (1917—1923) |
5 | Мазлах (Робсман), Сергей Михайлович
[Мазлах, Сергій Михайлович] (1878—1937), политический и государственный деятель, журналист |
6 | Партии и политические объединения
[Партії та політичні об'єднання] - пункт меню |
7 | Сталин, Иосиф Виссарионович
[Сталін, Йосиф Віссаріонович] (Джугашвили; 1879—1953), советский государственный и политический деятель |
8 | Хрущов, Никита Сергеевич
[Хрущов, Микита Сергійович] (1894—1971), партийный и государственный деятель УССР и СССР, председатель СНК УССР (1944–1947), генеральный (первый) секретарь ЦК КПУ (1938–1949), генеральный секретарь ЦК КПСС (1953-64) |