Бредов, Николай Эмильевич
- Подробности
- Просмотров: 23615
Бредов,
Микола Емільйович
У
Добровольчій армії з кін. 1918
р. Спершу перебував у
офіцерському резерві при
головнокомандуючому. В червні 1919 р.
затверджений на посаді начальника 7-ї
піхотної дивізії. У складі Кавказької армії
Генерала
П. Врангеля брав
участь у взятті Царицина. Переведена в
Добровольчу армію, дивізія М.Е.
Бредова 17
липня 1919
р.
оволоділа Полтавою, а 1 серпня вступила в
Київ. Перейшовши у підпорядкування
главноначальствуючому Київської області
Генералу А. Драгомирову, дивізія вела
успішні бої на правому березі Дніпра. Після
залишення столиці України 3 грудня 1919
р. М. Бредов
очолив Київську групу військ, з якою
відступив до Одеси. Одержавши наказ
передислокуватися на Кримський півострів,
через відсутність вугілля не зміг
повантажитися на кораблі і рушив угору по
Дністру на з'єднання з польськими військами
("Бредівський похід" лютого 1920
р.). Відбиваючись від 14-ї
армії червоних, прорвався в розташування
поляків, у район між Кам'янець-Подільським і
Проскуровим, де його група була інтернована.
На поч. серпня 1920 р. П. Врангель добився від
польського командування пропуску "бредовців"
через Румунію в Крим, де з них були
сформовані 6-а і 7-а дивізії 3-го армійського
корпусу генерала Скалона, а їхній командир
перейшов у розпорядження
головнокомандуючого. Після евакуації Білої
армії' перебував у Болгарії в розпорядженні
голови РОВСа. Під час Другої світової війни
займав посаду завідувача Руського
інвалідного будинку на Шипці. Після вступу
в Болгарію Червоної армії був
заарештований смершівцями, вивезений до
СРСР і, очевидно, загинув у таборах.
Брат Бредов Федір Емільйович (1884—1959) — Генерал-майор Генштабу, учасник Першої світової війни і Білого руху. З 1918 р. — в Добрармії, з лютого 1919 р.— начштабу Дроздовської дивізії. З 1920 р. на еміграції в Галліполі, в. о. начштабу 1-ї піхотної дивізії; потім жив у Болгарії, працював землеміром; з 1941 р. — в Сербії, командир батальйону Руського корпусу; після Другої світової війни — в Австрії, згодом у США.
Джерело:
О. А. Білоусько, О. П. Ревегук, В. Я. Ревегук. Новітня історія Полтавщини (І половина ХХ ст.). Стор.108
Фото - http://hronos.km.ru
Ссылки на эту страницу
1 | Дневник (1919)
[Щоденник (1919)] – Євген Чикаленко. Щоденник (1919-1920). – Київ—Нью-Йорк: Видавництво імені Олени Теліги, 2005. Стор. 34-202. |
2 | Дневник (1920)
[Щоденник (1920)] – Євген Чикаленко. Щоденник (1919-1920). – Київ—Нью-Йорк: Видавництво імені Олени Теліги, 2005. Стор. 204-528. |
3 | Лансеры
матеріали до родоводу / материалы к родословию |
4 | Личности - Б
[Особистості - Б] - пункт меню |
5 | Полтава в дни революции и в период смуты 1917-1922 гг.
[Полтава у дні революції та в період смути 1917-1922 рр.] - Несвицкий А. А. Дневник. 1917-1922 г. |
6 | Штейфон, Борис Александрович
[Штейфон, Борис Олександрович] (1881—1945), генерал-майор |