Полтавская губерния
- Подробности
- Просмотров: 56223
Полтавська губернія — адміністративно-територіальна одиниця на Лівобережній Україні на початку 19 — у першій чверті 20 ст. Створена царським указом від 27 лютого 1802 р., за яким Малоросійська губернія була поділена на дві — Полтавську (адміністративний центр — Полтава) і Чернігівську. Спершу в складі Полтавської губернії було 10, згодом 12, а з 1803 р. — 15 повітів: Гадяцький, Зіньківський, Золотоніський, Кобеляцький, Костянтиноградський, Кременчуцький, Лохвицький, Лубенський, Миргородський, Переяславський, Пирятинський, Полтавський, Прилуцький, Роменський, Хорольський. На час утворення губернії тут налічувалось 1 343 029 жителів. За даними 10-ї ревізії (1859) — 1 762 564 жителів, 4 518 населених пунктів (260 037 дворів), у т. ч. губернське і повітове м. Полтава, 14 повітових і 2 заштатні міста (Градизьк і Глинськ) та посад Крюків. Межувала Полтавська губернія на півночі з Чернігівською, на північному сході — з Курською та Харківською губерніями, на півдні — з Катеринославською, а з південному заході — р. Дніпром відділялася від Київської, Херсонської і частково Катеринославської губерній. Площа — 43 844 кв. версти. Ліси займали 2341 кв. версти (24 854 десятин), орні землі — 31 705, луки — 5229, сади — 303, болота — 960, піски — 570 кв. верст.
Роздільність 1000 × 737 пікселів, розмір
зображення 0,24 МБ
Роздільність
3458 × 2551 пікселів, розмір зображення 1,45 МБ
Головне заняття населення — землеробство і скотарство. Вирощували зернові культури, льон, коноплі, соняшник, тютюн, овочеві культури. Значний прибуток давало вирощування слив. Зокрема, великим попитом користувалися мгарські, маціївські, глинські, сарські, опішнянські, зіньківські, мачуські, комишанські сливи. Важливу галузь господарства становило вирощування великої рогатої худоби, коней, овець, свиней. У 1859 р. тут налічувалось 233 кінні заводи. Найбільше їх було в Хорольському, Прилуцькому, Костянтиноградському, Кобеляцькому і Роменському повітах. Жителі губернії займалися також чумацтвом, бондарством, гончарством, чинбарством та іншими промислами. Фабрично-заводська промисловість була розвинута слабо. У 1859 р. діяло 575 підприємств, на яких працювали 15 782 чоловік, що виробляли продукції на 6,5 млн. крб. Зокрема, діяло 57 селітроварень, 23 винокурні, 21 цукровий, 15 салотопних заводів, 13 тютюнових, 10 вовняних фабрик, 13 чинбарень. Протягом 1862—1896 рр. вартість випуску промислових виробів зросла з 4,1 млн. до 23,6 млн. крб. На кінець 19 ст. в Полтавській губернії діяло 841 підприємство. За Всеросійським переписом 1897 р. в губернії налічувалось 2 778 151 жителів, у т. ч. міських — 274 294. Як і раніше, в 1900 р. губернія ділилася на 15 повітів, 261 волость. На початку 20 ст. Полтавщина залишалася аграрною губернією з великим поміщицьким землеволодінням. Через малоземелля селяни змушені були орендувати близько 1 млн. десятин поміщицьких земель. Понад 95 тис. селян наймитувало в місцевих поміщицьких маєтках і близько 60 тис. селян щорічно виїздили па заробітки в Донбас, Катеринославську, Таврійську, Херсонську губернії. Через відносне аграрне перенаселення з 1906 по 1912 рр. з Полтавської губернії до Сибіру і на Далекий Схід переселилося понад 32 тис. селянських сімей (близько 200 тис. чоловік). У 1900 р. налічувалось 4416 підприємств, на яких працювало близько 14 тис. робітників. На початок 1917 р. число підприємств зросло до 6182, а робітників — до 30,8 тис. чоловік. У селах широко розвивалися кустарні промисли, якими займалося 92 280 чол.
У 1895 р. на Полтавщині діяло 232 лікарні, 61 аптека, у т. ч. 19 сільських. У 721 початковій школі навчалося 59 396 дітей. У шкільних бібліотеках налічувалося 442 690 книг. У 1896 р. діяло 2142 навчальні заклади (105 186 учнів). Письменних за переписом 1897 р. у Полтавській губернії було 16 %, у т. ч. у містах — 39,8 %. У 1910 відповідно стало 26,2 % і 48,2%.
Декретами ВУЦВК від 8 липня і З0 липня 1920 р. утворено Кременчуцьку губернію, до якої відійшли Золотоніський, Кременчуцький та Хорольський повіти (розформована в кінці 1922 р.). Постановою ВУЦВК від 27 квітня Переяславський повіт віднесено до Київської губернії. Станом на 7 березня 1923 р загальна площа Полтавської губернії становила 4 126 703 кв. верст [у мене великий сумнів щодо цієї цифри, тим більше, що на початку статті вказана площа 43 844 кв. версти - Т.Б.], 2 944 861 жителів. Ділилася губернія на 14 повітів і 260 волостей. 7 березня 1923 р. поділ на повіти і волості було скасовано і замість них створено 7 округів (Золотоніський, Красноградський, Кременчуцький, Лубенський, Полтавський, Прилуцький і Роменський) і 89 районів. На 1 жовтня в губернії налічувалося 32 комуни, 212 сільськогосподарських артілей, 70 ТСОЗів, 130 радгоспів, 39 агробаз і дослідних станцій, 19 радгоспів при агротехнікумах та агрошколах, 643 984 індивідуальних селянських господарств. Діяло 17 135 різних підприємств, у т. ч. близько 12 тис. вітряків, 106 державних, 271 кооперативне підприємство. На 1 грудня 1924 р. у Полтавській губернії було 86 районів, 1045 сільрад, 8146 населених пунктів, у яких налічувалося 648 401 господарство. З червня 1925 р. Полтавська губернія ліквідована.
Джерело:
Полтавщина: Енциклопедичний довідник (За ред. А.В. Кудрицького.- К.: УЕ, 1992). Стор. 712-713
|
Герб російського періоду Герб Полтавської губернії в період входження краю до Російської імперії затверджений 5 липня 1878р. і являв собою в золотому полі чорний трикутний пам'ятник, прикрашений золотою змією, що звилась в кільце. За пам'ятником два зелених прапори, з золотим коронованим вензелевим зображенням Імені Імператора Петра Великого, древки червоні з вістрями від списа. Все супроводжувано в главі щита двома навхрест покладеними червоними мечами. Щит увінчаний Імператорською короною і обрамований золотим дубовим листям, що оповите Андріївською стрічкою. |
|
Сучасний герб
Герб затверджений 30 січня 1998 р. XІІІ сесією обласної ради 22 скликання. Щит розділений на чотири частини малиновим ромбом, перетятим срібно-лазуровим хвилястим поясом. В першій частині щита в лазуровому полі золотий лапчастий хрест. В другій - в золотому полі червона підкова. В третій - в золотому полі червоне серце. В четвертій - в лазуровому полі золотий сніп пшениці. В першій частині ромба - золотий лук, супроводжуваний двома золотими зірками, в другій - золоті ворота з трьома баштами, супроводжувані двома золотими зірками.
- Лук зі стрілою та зірки - елементи які входили до гербів Полтави, Пирятина, вказують на історичну роль краю в обороні рідних земель, а також на м.Полтаву, як адміністративний центр області.
- Міські ворота з трьома баштами та флагштоками - елемент найстаршого із гербів, основний елемент герба м.Лохвиці вказує на міцність, могутність, недоторканість краю, козацькі традиції.
- Хвиля води - елементи гер6ів м.Комсомольська, Кременчука, символізує багатство водних просторів області.
- Козацький хрест - символ на історичних прапорах Полтавських полків, та елемент гербів міст Миргорода, Зінькова.
- Підкова - поширений елемент родових гербів України - символ щастя, добра, любові, злагоди.
- Серце - елемент герба гетьмана П.Полуботка, В.Кочубея, поширений елемент гербів України, символізує Полтавщину як серце України, її велич, духовність, - землю що надала життя видатним діячам світового значення.
- Сніп - уособлює природне багатство, родючість земель, працьовитість її мешканців, національні традиції краю.
- Корона - могутність, стійкість, велич і слава.
Прийняті кольори:
- Малиновий - найбільш розповсюджений колір козацьких прапорів - могутність, хоробрість.
- Лазуровий - боротьба за свободу, надія.
- Золотий - сонце, світло, добробут, доброта, робота, гідність.
Сучасний герб (великий) увінчаний п'ятибаштовою короною і обрамований гілками калини, оповитими синьо-жовтою стрічкою. Над короною - напис "Полтавщина".
|
Прапор
Прапор Полтавської області затверджений 10 лютого 2000 року рішенням XІ сесії обласної ради XXІІІ скликання і являє собою на синьому полотнищі жовтий козацький хрест.
Співвідношення сторін 2:3.
В композицію прапора внесено зображення козацького хреста, основного елементу герба Полтавської області, який включено з історичних мотивів, коли на зразок нинішнього територіального утворення в середині ХVІІІ століття ряд полків (Кременчуцький, Пирятинський, Гадяцький, Зіньківський, Хорольський) були об'єднані навколо Полтавського полку, прапор якого мав темно-синій колір з козацьким хрестом.
Синій колір - стійкий, сильний, вірний, надійний (за геральдичними правилами ХVІІІ століття - боротьба за свободу).
Автор - Євген Вікторович Ширай.
Джерело:
Інформація про герб і прапор підготовлена з використанням:
http://www.patent.net.ua/symbol/regions/pl/ua.html
http://geraldika.ru/symbols/7353
Ссылки на эту страницу
1 | Административно-территориальное деление
[Адміністративно-територіальний поділ] - пункт меню |
2 | Вайнгортовские чтения - 2002
[Вайнгортівські читання] - материалы первой научной конференции |
3 | Выдающиеся личности изобразительного искусства Полтавского края периода ХIIIV-ХХ столетий
[Видатні постаті образотворчого життя Полтавського краю періоду ХVІІІ-ХХ сторіч] - Курчакова Ольга, Бочарова Светлана |
4 | Генерал-губернаторства
[Генерал-губернаторства] |
5 | Губерния
[Губернія] |
6 | Губернское правление
[Губернське правління] |
7 | Институт благородных девиц как составная часть архитектурного ансамбля г. Полтавы
[Інститут шляхетних дівчат як складова частина архітектурного ансамблю м. Полтави] - Кочерга Надежда |
8 | Канцелярия Малороссийского военного губернатора
Канцелярия Малороссийского военного губернатора |
9 | Малороссийская губерния
Малороссийская губерния |
10 | Малороссийский генеральный суд
Малороссийский генеральный суд |
11 | Межевая палата
Полтавская межевая палата |
12 | Областная земская переселенческая организация
Областная земская переселенческая организация |
13 | Областная организация компартии Украины
Полтавская Областная организация компартии Украины |
14 | Окружные суды
Окружные суды |
15 | Очерки истории евреев Полтавщины
Очерки истории евреев Полтавщины |
16 | Полтава. Взгляд еврейства
Полтава. Взгляд еврейства |
17 | Полтава. Историческая справка
Полтава. Историческая справка |
18 | Полтавский уезд
Полтавский уезд |
19 | Полтавщина в медалях и значках
Полтавщина в медалях и значках |
20 | Судовая реформа 1864 г.
Судовая реформа 1864 г. |
21 | Филателия на Полтавщине
Филателия на Полтавщине |
22 | Фотографии вне категорий
Фотографии вне категорий - фотоальбом |
23 | Черта оседлости
Черта оседлости |
24 | Штат Малороссийской Полтавской губернии
Штат Малороссийской Полтавской губернии |